Linda?
Linda!
Linda?
Vennen min... Så, så.
Kommer du?
Lurer på om de nyter dette på morgenmøtene...
- Alt bra med deg? - Ja, med meg, så. Tror jeg, da.
Jeg er mest urolig for Linda. Jeg kunne ikke slutte å se på henne i morges.
Hun bare ler og er glad. Hun så jo det samme som jeg.
Neimen om jeg vet...
Pen skjorte, forresten. Har du fri, eller?
- Strykejernet streiket. - Men tørketrommelen virker visst.
Du er visst i form, iallfall. Nok til å nyte andres sorger.
Ok. Jeg kan ikke tilføye stort mer enn det som avisene alt har referert.
Ung kvinne funnet påkjørt midt på veien.
Det eneste pressen ikke vet, er hennes identitet og slik vil vi ha det.
Hva får noen til å legge seg på veien to uker før jul?
Selvmordsfrekvensen stiger ofte i høytidene.
Om man er ensom ja. Men om man er 17 år?
Var hun stoffpåvirket?
Erika holder på og undersøker og sier ifra når hun vet noe.
Cecilia Ståhl. 17 år. Gikk andre trinn på Polhem gymnas.
Bare gode karakterer. Har aldri hatt noe med politiet å gjøre.
- Er de pårørende informert? - Ikke ennå.
Det må også gjøres.
Kjente du henne, Hartman?
Glade jul
hellige jul!
Engler daler...
Vent. Noen har ikke helt funnet tonen. Hvem er det?
Ut med det. Ikke noe å skamme seg over. Vel, vel... Vi fortsetter.
Glade jul, hel...
Thomas Hartman i min kirke? Miraklenes tid er ikke forbi.
- Har du gått hen og blitt religiøs? - Det er...
Vi spiste...
Vi spiste frokost. Vi satt rett overfor hverandre. Hun skjente på meg-
- fordi jeg røyker. Man kan ikke være både prest og røyker, sier hun.
- Dere så hverandre ikke i går kveld? - Nei. Vi hadde konsert her i går.
Jeg var først opp i morges og stelte til frokost. Jeg trodde jo at hun...
Jeg trodde at hun lå og sov.
- Kan jeg gjøre noe for deg? - Hva? Nei.
Du kan hjelpe meg hjem.
Selvfølgelig.
Kom, elskede...
Greit. Da møter jeg dere der senere.
Følg opp dette. Hva som enn har hendt henne, skal vi finne ut av det.
- Hva sa kona hans? - Kona hans døde for flere år siden.
Ta skolen du, så møter jeg dem på likhuset.
Hva sier man? Hvordan forteller man noe slikt til 600 elever?
Hva sier man?
Vær så god, sitt. Det er helt ufattelig.
Enkelte elever legger man knapt merke til, mens andre er som Cecilia.
- Som alle kjenner. På godt og vondt... - På godt og vondt?
Sa jeg det? Nei, jeg vet sannelig ikke...
Er man synlig, får man alltid noen imot seg.
- Men det forekom ingen mobbing. - Kan det ha hendt noe i det siste?
Bare det vi snakket om på lærerværelset.
Moren hennes døde, men det var lenge før hun begynte her.
Cecilia var ikke grubler-typen. Hun var glad i livet.
Hun kan ikke ha tatt sitt eget liv. Det er fullstendig umulig.
- Hvor er skapet hennes? - Det skal jeg finne ut av.
- Vi vil snakke med klasseforstanderen. - Naturligvis.
Den faste klasseforstanderen har permisjon-
- og vi har ikke funnet vikar ennå.
- Kan vi få tak i ham? - Ja visst. Pontus Henningson.
- Jonas, hva er det du gjør? - Jeg så at låsen var i stykker...
- Politiet vil se på Cecilias skap. - Det er det som er ødelagt.
- Jonas er vaktmester her iblant. - Jeg så at den var i stykker...
Dere må ta ham. Han som drepte Cecilia.
Maria?
- Tror du at det er ekte saker? - Jøss...
Tror du jeg med min lønn har peiling på sånt? Vi får be Ek se på det.
Undervisningen er avlyst ved Polhem gymnas. Et støtteapparat er etablert.
Psykologer vil ikke skape mer uro som kan føre til flere selvmord...
... men vedgår at når ungdom gjør slikt, er det gjerne en planlagt handling.
Politiet er ordknappe, men mange spør seg om det var et "julebudskap".
Øyenvitner beskriver jenta som en Lucia eller engel.
- Hallo? Er det jobb eller privat? - Hva er forskjellen egentlig?
- Hvordan går det? - Bra, tror jeg. Har vært en tøff dag.
For oss også. Jeg ville bare si at vi har fått resultatet av prøvene.
Ja vel. Cecilia?
Blodet hennes inneholder helt vilt mye karbondioksid.
- Hva? Kvelning? - Om det bare var så enkelt.
Vi fant etseskader i munn, svelg og luftveiene.
Noen har altså tatt livet av henne og deretter lagt henne på veien.
Det er ikke sant!
Johannes, hva er det som foregår?
Mannen som ble funnet druknet i morges, er identifisert-
- som Pontus Henningson. Klasseforstanderen til Cecilia Ståhl.
Det er ham vi har lett forgjeves etter.
Alt tyder på selvmord. Ek?
Lungene fulle av vann, og en ryggsekk fylt med jernskrap.
Og vi vet nå at Cecilia var død før hun havnet på veien.
Sannsynligvis kvalt av et etsende stoff.
Og hennes far Johannes har hatt innbrudd i kirken sin.
- Jobb-pc-en hans er borte. Noe mer? - Bare en masse spørsmål.
Cecilias oppbrutte skap var fullt av designerklær og dyre vesker.
Hvem bryter opp et skap og lar sånt bli liggende?
Hva tok de eventuelt, og hvordan har en skolejente råd til sånt?
Det hele er særdeles komplekst.
Disse nye oppdagelsene gjør at saken oppgraderes til en drapsetterforskning.
Om Patrik og Maria drar og snakker med klasseforstanderens kone.
Ja. Da har vi det.
Jo... En ting bare.
Du kan ikke overlevere et dødsbudskap i en skjorte som ser slik ut.
Kommer du?
Vi møttes for ti år siden, Pontus og jeg. Her på skolen.
Han var en fantastisk lærer. Alle ville ha ham som klasseforstander.
Så begynte Cecilia. Og alt som han gjort her...
Det var skittkasting, ikke noe annet.
Hun fikk det som hun ville. Som hun alltid gjorde.
Kristina? Tror du at Pontus kan ha hatt noe med Cecilias død å gjøre?
- Patrik? Var det det du het? - Ja.
Da skal du høre på meg, Patrik.
Om noen er skyldig i noe, så er det Cecilia.
Hun tok livet av min mann. Påstå ikke at det skulle være omvendt.
Disse lå i hyllen hans.
Flere ganger i uka.
Hold de ekle pedofil- hendene dine borte fra oss.
Til slutt orket han ikke tømme den selv.
Din ekle jævel! Din fordømte gris!
Har du noen anelse om hvem som kan ha skrevet dem?
I første skolesemester skriver alle en bokomtale.
- Men alle velger ikke den boken. - Samme håndskrift.
Om hun var slik på innsiden, var hun nok ikke så glad likevel.
Et godt bilde. Det er interessant. Men hva forteller det?
- Unnskyld. Rut Mårtensson, tegnelærer. - Jaså. Maria Wern.
- Hei. - Hei.
Har du merket at alle sier de er i sjokk, men ingen at de sørger?
- Jeg trodde hun var godt likt. - De var redde for å få henne imot seg.
- Mamma? Hei. - Hei.
Pontus er død. Hørte dere det? Først døde Cecilia, og så han.
Ja, vi vet det. Det er derfor vi er her.
Jonas, i går sa du noe... Vet ikke om du husker det, -
- men du sa: "Jeg håper dere får tatt ham." Husker du det?
- Hvem siktet du til? - Han som gjorde det.
Men alle her tror vel at hun gjorde det selv?
Jonas, vet du noe som du ikke har fortalt?
Man kan ikke reparere mennesker. Det går ikke. Det går ikke!
Man kan ikke reparere mennesker!
Hadde det ikke vært for Montelius, hadde han sittet og laget perleplater.
Her har han et liv som var fantastisk, inntil...
Hva man enn kaller ham, utviklingshemmet eller lite begavet, -
- skal man ikke drive ap med ham. Man kan ikke late som med ham.
Jeg mener... Det ble en helt annen stemning på skolen da...
Da Cecilia begynte?
Ja.
- Og vennene hennes. - Hvem mener du?
Her borte.
Dere var venner, du og Cecilia?
Ja, sånn litt til og fra. Men venner er et litt pussig ord.
Et pussig ord?
Dere var sammen støtt, sier de på skolen. Hanna, Cecilia og du.
- Tar de feil? - Iblant var vi det, iblant ikke.
- Merket du noen forskjell på Cecilia? - Hva mener du?
Om hun var redd eller gjorde noe som hun ikke pleide å gjøre?
Fortalte hun noe? Hadde hun møtt noen eller hadde noe hendt?
Hva gjorde hun om kvelden når dere ikke var sammen?
Vi var klassekamerater. Man forteller ikke alt.
Kjenner du til dette brevet?
Pontus Henningson, hva synes du om ham?
Han var klasseforstanderen vår og nå er han død.
Cecilia sa at han klådde på henne.
- Vet du noe om det? - Nei.
Pontus klådde på henne, Cecilia ble forbannet og skrev brevene.
Var du med på det?
- Gjorde han det? Klådde han på deg? - Nei.
- Beskytter du Cecilia fra noe? - Hvorfor tror du det?
Det er noe som du ikke sier.
- Hva er du redd for? - Jeg er ikke redd.
- Du skremmer meg ikke. - Jeg prøver ikke å skremme deg.
Jeg forsøker å få deg til å hjelpe meg.
Jeg tror ikke jeg kan hjelpe deg.
Om Cecilia satt her nå, -
- tror du ikke hun hadde villet at du skulle hjelpe oss?
Jeg er ikke som Cecilia.
- Hva sa du? - Jeg er ikke som Cecilia.
Nei. Hvordan var hun, da?
- Kan du fortelle det? - Alle har vel gått på skolen.
Enten er man med, eller så er man det ikke.
Jeg fikk være med. Det skal man være glad for.
- Amanda, Cecilia er drept. - Jeg vet det.
Det... det gikk en type...
...på idrettslinjen, han drev med friidrett.
Jeg vet at de ble sammen.
Han var som besatt av henne, men hun...
Han burde ha visst det, alle visste at ingen var sammen med Cecilia.
Hun tok det hun ville ha.
- Har han et navn? - Tom.
Tom Flodström.
- Hei. Vi ser etter Tom Flodström. - Han bor der borte.
Tom? Tom Flodström?
Hallo?
Hva skal man si? Er han besatt, eller bare ulykkelig forelsket?
- Hva gjør vi? - Vi blir her. Det er skoledag i morgen.
- Vi drøyer et par timer. - Ok.
Takk for strykejernet. Det vil komme til nytte.
Kan jeg spørre om noe?
Om noen spør deg om du er gift, hva svarer du da?
- At jeg giftet meg en gang. - Ser du på deg selv som gift?
Jeg vet ikke. Hvorfor snakker vi om det?
Ingen kan anklage deg for å være lett å komme inn på livet.
Jeg savner ham iblant og iblant ikke.
Ibland er jeg glad, -
- og iblant er jeg nedfor.
Hva sier psykologen? Er det normalt?
Jeg har kjent deg siden du var 22 år. Jeg ringer om jeg oppdager noe normalt.
Ja, gjør det, du.
At det skal ta 15 år før man innser hva man skulle ha gjort annerledes.
Dette er ingen god idé. Det er ikke så smart.
Gi faen i det.
Du...
Hallo?
Så dere hvor Tom tok veien? Gikk han ut?
- Men helvete heller... - Kutt ut!
Dere satt i bilen og overvåket huset. Likevel misset dere ham?
Det fantes en bakdør. Vi var ikke raske nok.
- Hva tror vi? Er han skyldig? - Vi vet at han ble dumpet...
Jeg vet hva vi vet! Fortell noe jeg kan handle ut fra.
- Unnskyld... - Hvor lenge har du kjent ham?
Jeg vet faktisk ikke om vi kjenner hverandre lenger.
Studiebidraget har visst steget siden min tid.
Hun brukte den kjolen på et ball i høst.
Hun var så stolt.
Det lyste av henne.
Den er pen.
Hun hadde temmelig dyr smak.
Ja. Vi snakket om det.
Jeg hadde nok helst sett at hun brukte pengene på andre ting, men...
Det var jo hennes penger.
- Hadde hun moped? - Ja.
Hun elsket den mopeden. Den kostet en liten formue, -
- men hun spinket og sparte.
Hvordan da? Jeg mener, hadde hun egne inntekter?
Ja, hun hadde en masse ekstrajobber.
Hun var veldig dyktig.
Veldig dyktig.
Slike formuleringer må være ekte. Dette er raseri.
Så Pontus Henningson klådde på Cecilia?
Kan jeg spørre om noe annet? Et faglig spørsmål.
Ja.
Dette med Linda og episoden med bussen.
Hun har ikke nevnt det med et ord. Burde hun ikke det?
Jeg er ingen spesialist på barn.
Hvem er det? Det er ikke jeg heller. Selv om jeg har to stykker...
Ja... Barn er sterke.
De bearbeider sine traumer på sin egen måte.
Når hun føler seg moden, kommer hun til å snakke om det.
Om hun da ikke har arvet den genen fra deg.
Du?
- Maria? Du... - Nei.
- Maria, skal vi ikke... - Nei. Det skal vi ikke.
- Det er best vi ikke snakker om det. - Jeg vet du fungerer slik, men...
Det er kanskje ikke det lureste akkurat nå. Om vi skulle begynne...
Nei.
- Da ses vi på kontoret i morgen. - Ja.
Hei, Maria. Hei, Helen.
Hallo, der er dere jo. Ek vil ha oss inn på møterommet.
- Du er sent ute. - Ja, greit...
Da starter vi. Vi kom oss til slutt inn i Cecilias pc.
- Og her... - Hva er dette for noe?
Hundrevis av innskudd fra andre kontoer.
Fra noen hundre opp til tusen, iblant to tusen kroner.
For hva?
Det lurte vi også på inntil jeg fant dette.
- Cecilias betaling for et abonnement. - Herre min hatt...
- Noen av bildene er av Cecilia? - Ja.
Johannes kommer ikke til å takle dette.
Han kommer ikke til å takle det.
Det fins ingenting jeg kan si...
...til dere som vil gjøre dette lettere.
For det som har hendt er...
...ufattelig.
Cecilia var en klassekamerat, en venn.
Et smilende ansikt.
Men framfor alt var hun en av oss.
Vi, alle sammen, har mistet en av oss.
Det vi kan gjøre nå, er å hjelpe og trøste hverandre.
Og hjelpe hverandre med å...
...huske Cecilia som den hun var når hun var hos oss.
Og forstå og akseptere at...
...iblant så...
...så er livet...
Politiet!
Stans!
Stans, sa jeg! Politiet!
Stans!
Det var ikke jeg! Æresord!
Hvorfor har du ikke vært hjemme siden i forgårs kveld?
- Og hvorfor løp du fra oss, Tom? - Det var vel ikke så smart.
Men det var ikke meg. Æresord.
Dere var sammen, ikke sant? Du og Cecilia.
- Ja. Jeg trodde det. - Du var forelsket i Cecilia?
Men det var ikke gjensidig?
Hva var det som skjedde?
Ingenting. Ikke en dritt.
Når jeg ringte, svarte hun ikke. Jeg sendte sms...
Prøvde å prate med henne på skolen, men hun ville ikke.
Hun hadde vel fått det hun ville ha. Så betydde man ikke noe lenger.
- Hva gjorde du da? - Hva faen skulle jeg gjøre?
Jeg savner henne så inn i helvete.
Hvorfor skulle jeg ville gjøre henne vondt?
Forhøret er avsluttet. Takk.
- Dette gir ingenting. - Nei, nei, nei.
Hva betyr dette? At vi avskriver ham helt?
Vi har ingenting å holde ham på.
Men hva sier magefølelsen?
Den sier at det er en veldig fortvilet gutt-
- som ikke har det døyt med Cecilias død å gjøre.
Sexnettstedet, da?
Domenet står registrert på en privatperson i Ural.
Nettstedet ligger under et webhotell i Russland. Er det ikke fantastisk?
Jo bedre kommunikasjonsteknologi, desto verre for oss.
Nettsidene har besøkere fra hele verden.
Det betyr ikke at gjerningsmannen er blant dem.
Vi går ut fra det vi har.
Og det må finnes noen på skolen som har noe å fortelle.
Hvem forteller det til Johannes?
Ja...
- Hallo? Laila Ståh!. - Hei, det er Thomas.
Du ødelegger mitt liv!
Hei, du har kommet til Hannas mobil. Legg igjen beskjed etter pipetonen.
Sover barna?
Kom når du vil.
Kanskje det er min feil.
Kanskje jeg har tvilt.
Veiled meg, for jeg forstår det ikke.
Hvorfor?
Hvorfor meg?
Hvorfor igjen?
- Hei. - Jeg vet ikke hvem jeg skal snakke med.
Jeg er redd. Jeg får ikke tak i Hanna. Jeg vet ikke hvor hun er.
Det er så grusomt. Stakkars jente.
Enda en jente har nå blitt funnet drept utenfor Visby.
Det er andre dødsfall på kort tid, og på skolene-
- råder det frykt for at det skal gjenta seg.
Etter press fra flere hold sier flere gymnas-
- at de ikke kan garantere for elevenes sikkerhet-
- og overveier å innstille undervisningen.
Vi har et drap til som er helt likt det forrige.
Jenta ble kvalt. Ek?
Ja, tilsynelatende. Samme etsesår.
Plassert midt på veien akkurat som sist.
Nattkjolen og de utstrakte armene, er det noe religiøst?
Er hun en engel? Er det det noen forsøker å si?
Eller at de ikke er slike engler som alle tror.
Det stemmer for Cecilia, men gjelder det Hanna også?
Hun kan jo også være på nettstedet.
De fleste jentene skjuler ansiktet. Chatrommene er det viktigste.
Der kan ingen av dem befinne seg nå.
Om noen bekjente et innblandet, holder de seg sikkert borte nå.
Fins det et passord til Cecilias pc?
Hun har ikke brukt sin egen pc. Ikke Hanna heller.
Faen at vi ikke kommer lenger.
- Trenger den tredje jenta beskyttelse? - Ja, det blir ordnet.
Jeg må ta en prat med henne igjen. Hun har ikke sagt alt.
Takk for at du kom, Amanda. Jeg forstår at det er vanskelig.
Det var Johannes som sa at jeg skulle. Faren til Cecilia.
Hvorfor skulle du møte Hanna?
- Hun var redd. Hun hadde fått en mail. - En mail?
Til sin egen hotmail-adresse. Fra samme person som Cecilia.
Fra hvem da?
Fra hvem?
Amanda, hva er YoungSkin for noe? Fortell meg det, er du snill.
Sist sa du at man bør være glad om man får være med. Ikke sant?
Tvang Cecilia dere til å legge dere ut på nettet?
I begynnelsen var det så lett.
Man viste jo ikke ansiktet, så man tenkte ikke på at noen så oss.
Det ville være noen på den andre siden av kloden, og spilte ingen rolle.
Men så merket vi at han hadde sett på oss.
Hvem da? Hvem?
Pontus Henningson? Klasseforstanderen deres?
Han var et jævla svin!
Han var over 40, og vi var elevene hans!
- Hvorfor tror dere at det var han? - Vi vet det.
Han sendte PM til oss. Skrev ting.
Sånt som bare ens klasseforstander kan vite.
Skjønner du hvor redde vi ble? Så ekkelt. Han brukte våre navn!
Derfor spredte dere rykter om han?
Vi løy ikke. Det var jo sant. Altså...
Ikke slik vi skrev. Han klådde ikke på oss... Ikke på skolen, men...
Han glodde på oss på nettet. Satt hjemme og...
Var det flere enn dere tre? Lkke?
Hvor er de mailene nå? Kan vi få se dem?
Det var PM, meldinger han sendte til nettstedet.
- Hvor satt dere? - De hadde drept oss om de visste det.
- Hvem da? - Vi brukte pc-en til Cecilias far.
Fra kirken.
- Så innbruddet? - Det var Hanna, ikke jeg.
Greit. Kan du tenke deg andre som kan ha sendt disse mailene?
Pontus Henningson tok livet av seg for en uke siden.
Hanna døde i natt. Jeg tror ikke det var han som sendte mailene.
Hvem er det, da? Og hva vil skje med meg?
Dyre vaner...
Vi kan bare gjette på hvor mange live-streamer de har sendt.
Hvorfor gjør man sånt?
Mest interessant er oppfordringene til hva jentene skal gjøre.
Fra invitasjoner til nesten trusler. Det meste på engelsk, men en bruker, -
- signaturen YourLove, skriver på svensk.
En ubehagelig tone som eskalerer fram til dette:
"Jeg har filmer med deg. Treff meg live eller se dem på YouTube i morgen."
Dagen etter ble Cecilia funnet under en buss.
Det er personlig.
Jeg må sjekke skolens datamaskiner. Jeg snakker med statsadvokaten.
- God helg, alle sammen. - Jo takk.
Laila?
- Hei, vennen. Er du ferdig nå? - Ja.
- God natt, Patrik. - God natt.
- Er det du som skal lese i kveld? - Ja! Vær så snill? Patrik?
- Vær så snill? - Ja, ja... Det er bedre om mamma...
Nei. Du. Vær så snill, Patrik.
Jeg tror faktisk det er bedre om mamma leser boken.
- Du, altså... - Jeg kan lese, vennen min.
Ta litt te. Jeg kommer straks.
Du? Ba du henne komme og klemme meg?
Nei. Jeg har vel fått barn med god dømmekraft. God natt.
God natt.
Jeg vet at det er søndag. Men du kan vel ta en avgjørelse?
Inngår ikke det i en statsadvokats arbeid?
Det vil jeg ikke diskutere. Jeg trenger en avgjørelse i dag. I dag!
Alvorlig talt...
Fordi jeg vil at etterforskningen skal gå framover! Takk.
Johannes! Johannes!
Han ligger på intensiv avdeling, etter det jeg forstår, og...
Han får oksygen. De vet ikke om han kommer til å våkne.
Og heller ikke om han vil få noen varige skader.
Er vi sikre på at det er selvmordsforsøk?
Unnskyld, men etter alt som har hendt, så...
I brevet som lå i bilen tar han på seg skylden for begge drapene.
- Ingen detaljer. - Nei. Bare en tilståelse.
Og at han ber om Guds tilgivelse.
Hvorfor vil han at vi skal tro det?
- Han vil kanskje beskytte noen. - Vi har lett etter Laila i hele morges.
For å informere henne.
Vi går ikke ut med en etterlysning ennå.
Men vi holder øynene åpne. Ja!
Marianne og jeg var ofte her.
Vi satt foran peisen med en gyselig sherry.
Og... og nå står vi her.
Du?
- Ingenting er din feil. - Jeg vet det.
Hva i?
Hartman?
Mobilen din var slått av?
Jeg har vært hos min søster i Börsvik. Jeg behøvde å tenke litt.
Hvor lenge har du og Johannes bodd sammen?
- Johannes drepte ikke Cecilia. - Ingen tror det.
Tror dere at han gjorde det for å beskytte meg?
Burde vi tro det?
Lblant hatet jeg henne veldig.
Men jeg ville ikke drept henne. Jeg skal vise dere noe.
Dette skrev hun til meg.
Kom ikke her og bestem! Du er ikke moren min!
Jeg elsker Johannes. Jeg ville...
...aldri gjort noe som kunne skadet ham slik.
Ikke gå ifra meg.
Elskede.
God morgen, godtfolk...
Vil man late som om man ikke kommer i samme bil, bør man tenke på disse.
- Man ser rett gjennom. - Jaså...
Hadde du noe å si, eller ville du bare fleipe over at man kjører sammen?
- Cecilias moped som du lette etter... - Har vi funnet den?
- Den sto på skolens sykkelparkering. - Ja vel. Takk i alle fall.
Man kan jo ikke få alt.
- Det begynner visst å lekke ut... - Tydeligvis. Jeg vet ikke.
- Gjør det noe? - Nei.
Nei. Du...
- Synes du at det går for fort? - Nei.
Jeg tenker på ungene og så...
Jeg vil at du skal like dem. Og at de skal like deg.
Skjønner du? Og da blir man kanskje litt...
- Jeg vet ikke... - Det er jeg som er...
- Jeg er ikke så vant til barn. - De biter ikke.
- Jaså? - Hverandre kanskje, men ikke deg.
De er flotte unger, tro meg. Og de liker deg veldig godt allerede.
Du sa jo at de hadde god dømmekraft.
Vi kan sjekke skolens datamaskiner.
600 elever med like mange brukernavn.
Som å lete etter en nål i en kjempehaug med nåler.
Vi har ikke noe annet. Hva har vi?
En tilståelse som vi ikke tror på. En kjæreste som vi avskrev.
Prestefrua var halvveis til Börsvik da Hanna ble drept.
Fins det ikke noe i pc-ene, har vi ingenting.
Elov!
Arvidsson. Hei.
- Det er skolen sine maskiner! - Slipp ham.
Ja vel...
- De tar datamaskinene våre. - Jonas, de er fra politiet. De har lov.
Vi bare låner dem.
Det var Hartman. Johannes har våknet-
- og han trekker tilståelsen.
Jeg visste det.
Tilgi meg.
For dette eller fordi du trodde det var jeg?
For begge deler.
Jeg burde ha forstått det.
Jeg burde ha forstått hva hun holdt på med...
...men jeg ville ikke.
Jeg var redd for hvordan hun ville ta det og jeg var...
Da tenkte jeg:
"Tenk om jeg mister henne?"
Og så var du der hos meg hele tiden, og så var jeg bare redd.
Tilgi meg, Laila.
Takk.
Vi må treffes. Vil du leve, er det det eneste alternativet.
- Så morsomt å høre! - Ja.
- Kutt ut, Erika! - Hvordan da?
- Vi tar en dag av gangen, så får vi se. - Men på alvor. Hvordan føles det?
Jammen... Han er inne. Jeg vil ikke at han skal høre oss.
- Hva mener du? - Jeg er ute med søppelet.
- Hva sier barna, da? - De liker ham. Veldig godt.
Vent litt.
Han sa noe som gjorde meg litt tankefull. Det var...
- Mamma! - Vent litt. Gud, det er Linda.
Mamma, kom!
- Mamma! - Hva er det som skjer?
Kom!
- Hva er det, vennen min? - Den jenta...
- Hvilken jente? - Hvorfor lå hun der? Ved bussen?
Legg deg nå, så skal vi se.
Skal vi forsøke å sove litt? Alt er i orden.
Kan du lukke øynene? Sånn, ja.
Jeg kommer snart.
Om jeg går og treffer ham, kan dere beskytte meg da?
Han vil møtes klokka åtte. Hvorfor kan jeg ikke gå dit?
- Du er 17 år, Amanda. - Han har drept Cecilia og Hanna.
Nå er han ute etter meg. Jeg vil gå. Jeg vil virkelig gjøre det.
Vi kan ikke bestemme sånt selv, Amanda.
Om vi skulle gjøre noe sånt, måtte vi ha rettslig tillatelse.
Bra. Skal jeg ringe, eller gjør dere det?
- Hei. - Hei.
Jeg ringte deg tidligere. Men det vet du jo.
Jeg så det. Jeg var ikke helt ferdig. Hør...
Hva var det som skjedde i går med Linda? Jeg forstår ikke helt.
Hun var helt fortvilet og du bare sto der.
Jeg... jeg...
Jeg er veldig lei for det, Maria. Jeg...
Man kan vel ikke bare ha problemer med barn?
Nei, jeg skulle ønske at det var sånn.
Det er ikke hvilke som helst unger. Det er jo mine barn.
Jeg kan ikke ha det sånn.
- Jeg har snakket med statsadvokaten. - Hva sier han?
Klarer vi dette?
Amanda? Amanda, hører du meg?
- Jeg er her. - Vi er i nærheten. Vi har full oppsikt.
Du styrer dette. Vil du avbryte, så gjør vi det. Greit?
- Amanda? - Jeg skjønner.
- Dere andre, hører dere meg? - Vi ser henne fint.
Samme her.
- Ek? Arvidsson? Er dere våkne? - Ja.
- Alt under kontroll. Vi ser henne bra. - Vi avventer og ser hva som skjer.
Dette vil høres ut som en dårlig kioskroman, men...
Egentlig har jeg savnet deg helt siden skoletiden.
Siden alt ble som det ble.
Maria, jeg vil leve med deg.
Jeg vil være sammen med deg igjen.
Ja vel...
Hvordan skal det gå til? Hva?
Jeg er full pakke. Jeg kommer med to barn hver dag, hver uke, -
- året rundt, alltid. Sånn er det bare.
Jeg vil ikke ha det annerledes. Det kommer alltid til å være slik.
- Jeg forstår det. - Du må forstå det.
Ek her. Personen ved butikkvinduet, mann eller kvinne?
- Vi kan ikke se det. Vi avventer. - Ok. Oppfattet.
Amanda, hører du meg?
Vi ser deg. Om han tar kontakt, så ser vi det.
Ok. Det er greit.
Hva faen er det der? Hva holder han på med?
- Er du klar? - Ja.
- Vi avventer til noen tar kontakt. - Oppfattet.
Oppfattet. Vi avventer.
- Vi avventer. - Amanda, hører du meg?
- Ja, jeg hører. - Amanda, hører du meg?
Ja, det er greit.
Amanda, hører du meg?
Ek? Arvidsson? Er det noen som ser henne?
- Er det noen som ser henne? - Nei, vi ser ikke.
Vi får avbryte. Jeg gjentar: Vi avbryter.
Hun er ikke her! Hun må være på bussen.
Politiet. Amanda? Amanda!
Helvete... Hun er ikke om bord.
Vent her.
Hvor faen er hun da?
Noen så henne gå med en person mot Adelsgaten.
Ok. To biler. Dere kjører opp Adelsgaten, -
- dere andre kjører rundt og sjekker fra motsatt kant. Se etter spor i snøen.
- Det er Maria. - Vi har fått treff på skolens pc.
En bruker har vært på YoungSkin et utall ganger i løpet av høsten.
- Jonas Mårtensson. - Arvidsson! Ek!
Det er vaktmesteren på skolen. Har vi en hjemadresse? Greit.
Hallo! Her er jeg! Lukk opp! Hjelp!
Wern!
Et avskjedsbrev.
"Nå er vi ved veis ende. Han kommer aldri til å..."
Det er det slett ikke.
"Jeg ville aldri la deg gå så langt. Nå er vi ved veis ende."
"Han kommer aldri til å klare seg uten meg."
Det er skrevet av moren hans. Det er Rut. Tegnelæreren.
- Helvete! Hva er navnet hennes? - Mårtensson.
Hallo, jeg vil ha adressen til Rut Mårtensson.
Mopeden! Den står ved skolen.
Hun tok den med den kvelden hun skulle dit.
Skjønner dere ikke? Hun har henne på skolen.
Hjelp!
"De var ingen engler, de levde som om de eide verden."
"Tok ledelsen, ingen sa dem imot."
"De hånte min sønn og drev klasseforstanderen deres i døden."
"Tilgi Jonas for bildene hans, men det var hans fortjeneste-
- at jeg fant deres svake punkt."
Ring etter ambulanse!
Hun lever. Undersøk henne, så ringer jeg etter ambulanse.
En ambulanse til Cederskolen. Omgående.
Amanda? Ta det rolig. Pust. Så, så.
Så. Amanda.
Flott. Det er bra.
Julefryd
evige fryd
Hellig sang
med himmelsk lyd!
Det er engler
som hyrdene så
dengang Herren
i krybben lå.
Evig er
englenes sang
Evig er englenes sang
- Hvordan er det med deg? - Jo, bra.
Det går faktisk bra.